Gaštan jedlý
Gaštan jedlý | |
Miocén | |
![]() Gaštan jedlý | |
Stupeň ohrozenia | |
---|---|
![]() | |
Vedecká klasifikácia | |
Vedecký názov | |
castanea sativa Mill., 1768 | |
![]() | |
Vedecká klasifikácia prevažne podľa tohto článku | |
Gaštan jedlý[1](iné názvy: gaštan siaty[2]; staršie: gaštanovník[3]; ľudovo: jedlý gaštan, gaštan; lat. Castanea sativa alebo Castanea vesca) je opadavý listnatý strom z čeľade bukovité.
Jeho história na Slovensku korení v 13. storočí, keď ho na naše územie priniesol gróf Forgáč.[4]
Opis
[upraviť | upraviť zdroj]Gaštan je ovocný listnatý strom, ktorý môže dorastať do výšky až 30 m. Je typický svojim pomerne hrubým kmeňom, ktorý je už v malej výške rozkonárený. Gaštan má od vyklíčenia hladkú sivo červenkastú kôru, ktorá sa starnutím mení na tmavo hnedú až sivú husto sieťovú popraskanú kôru. V mladom veku je koruna gaštana vajcovito kužeľovitá, ale starnutím postupne nadobúda valcovitý tvar. Na korune rastú podlhovasto kopijovité, na okraji pichľavé zúbkaté listy. Opadavé listy dosahujú dĺžku 10 – 30 cm. Belavé kvety kvitnú v júni a vytvárajú vzpriamené, jahňadovité samčie súkvetia, na ktorých báze sa nachádzajú 1 – 3 samičie kvety so spoločnou šupinatou plodovou čiaškou. Po odkvitnutí sa kvety menia na suché 2,5 – 5 cm veľké pukavé plody. Plodom gaštana je veľká elipsovitá tmavo hnedá nažka, ktorá je obalená v čiaške. Čiaška je na povrchu dosť tvrdá a ostnatá a sú v nej uložené 1 – 3 plody.[5][6]
Výskyt
[upraviť | upraviť zdroj]Vyhovuje mu teplé a vlhké podnebie so sumou zrážok od 700 – 1500 mm. Rozprestiera sa v oblastiach južnej Európy, juhozápadnej Ázie a Severnej Ameriky do nadmorskej výšky až 2000 m. Gaštan jedlý rastie na strmých svahoch a okrajových stanovištiach, kde zvyčajne rastie v mierne kyslej pôde, so škálou pH 4 – 6. Pre prežitie gaštanu je nesmierne dôležitá priemerná teplota 9 – 11 °C. Na Slovensku sa vyskytuje najmä v opadavých a zmiešaných listnatých lesoch. Možno ho nájsť aj v niektorých parkoch a záhradách.[5]
Využitie
[upraviť | upraviť zdroj]Využitie v priemysle
[upraviť | upraviť zdroj]Drevo gaštana je ťažké, pevné, ľahko spracovateľné a dobre odolávajúce hnilobe. Dokáže sa kvalitou vyrovnať drevu dubovému. Možno z neho získať umelé vlákno a celulózu. Ľudia ho používajú v stavebníctve, baníctve a vo vinohradníctve. Tiež patrí medzi stromy s najkrajšou korunou, preto sa aktívne používa na dekoráciu parkov, záhrad či parkovísk. Pre jeho tmavohnedú farbu ho profesionálni architekti odporúčajú použiť v kompozícii spolu s pagaštanom, dubom a lieskou. Gaštan jedlý sa tiež zaraďuje k vynikajúcim melioračným drevinám, čo znamená, že udržuje vlahu a vytvára humus. Gaštan je totiž na treťom mieste v rebríčku drevín v dĺžke rozpadu listu. Kožiari si tento strom veľmi vážia, pretože obsahuje trieslo, ktoré sa ešte nepodarilo vyrobiť synteticky.[5]
Účinné látky
[upraviť | upraviť zdroj]Na jednom dospelom gaštane možno vypestovať 80 – 150 kg kvalitných plodov, ktorým sa v ľudovom liečiteľstve pripisuje schopnosť zmierňovať dráždivý kašeľ. Avšak gaštan obsahuje len málo kombinovaných výťažkov a čajových zmesí proti kašľu a čiernemu kašľu, pretože vedci nenašli dôkaz o zodpovedajúcich účinných látkach. Pre obsah trieslovín ho možno použiť pri hnačke a ako kloktadlo pri zápale hrdla. Homeopatické prípravky sa nasadzujú pri kŕčovitom kašli a zápaloch konečníka. Plody gaštana, ktoré majú vysoký obsah škrobu, sa v minulosti ľudovo používali proti hnačke. V niektorých častiach južnej Európy sa z nich dodnes pripravuje gaštanová múka.[6] Včely z nektáru kvetov gaštanovníka produkujú gaštanový med, ktorý je charakteristický svojou silnou aromatickou a mierne horkou chuťou.[7]
Galéria
[upraviť | upraviť zdroj]-
Rozpukané plody
-
Plody na strome
-
Habitus koruny
-
Kmeň
-
Rozpukaný plod
-
Plody v šupke a po vylúpnutí
-
Rez dreva
-
Kvety (jún)
Referencie
[upraviť | upraviť zdroj]- ↑ gaštan. In: Encyclopaedia Beliana
- ↑ Bratislava: Univerzita Komenského, [cit. 2022-02-25]. Dostupné online.
- ↑ gaštanovník. In: Slovník súčasného slovenského jazyka
- ↑ redakcia@trnavskyhlas.sk. Hrad hostín, nerestí a vášní [online]. trnavskyhlas.sk, [cit. 2022-02-24]. Dostupné online.
- ↑ a b c crzp.uniag.sk, [cit. 2022-02-22]. Dostupné online.
- ↑ a b Jana Jindrová – Miroslava Malovcová: Liečivé rastliny: Ottov sprievodca prírodou, OTOVO NAKLADATELSTVÍ 2010, 104. s, ISBN 978-80-7360-589-6
- ↑ old.lehota.sk, [cit. 2022-02-22]. Dostupné online.